Nogle kvinder er født smukke. For dem er det let.
Men de fleste kvinder må bruge tid og kræfter på deres udseende.
I aften skal jeg til et fint selskab med min mand, -
- så jeg vil gøre alt for at se flot ud.
Sommetider må man sætte alle sejl til.
Endnu en miniserie efter en lidenskabelig roman -
- af kærlighedsromanens dronning, Mary Fisher.
Hun er kun 34 år, men har skrevet over 30 romaner.
Der er solgt millioner af dem, så Mary kan føre et luksusliv.
I et flot slot på Long Island lever Mary omgivet af luksus.
Lidenskab. Ophidselse. Det er vigtigt i et varigt forhold.
I mine romaner lærer kvinder, -
- hvordan de får deres mand til at føle sig vigtig og godt tilpas.
De viser ham, at han er manden, så der ikke er nogen forvirring.
Mary har aldrig for travlt til at besøge sin mor, -
- der bor på et fornemt plejehjem.
Mrs. Francine Fisher er Fisher-klanens stolte matriark.
Champagne, kaviar og flotte mænd...
Ind igen!
Hr. Patchett, Deres kone er på 3'eren.
- Hej, Ruth. - Hvordan har min revisor det?
Min sekretær har sagt op, og jeg prøver at oplære en ny.
Jeg er så spændt på selskabet i aften.
Det bliver meget kedeligt, men jeg vil reklamere lidt -
- for at få nye kunder. Du behøver ikke at tage med.
Jo, vi har ikke været ude sammen i lang tid.
Nu er du advaret. Farvel, skat.
Farvel, Bob.
Åh undskyld!
Gud, det er Dem!
- Hvad gør du, Ruth? - Jeg har spildt vin på Mary Fisher.
Jeg har læst alle Deres bøger!
Hent salt og Perrier-vand for at fjerne pletten. Skynd dig!
Salt og Perrier... De kender kvindens område.
- Det kan jeg godt lide. - Min kone spilder altid.
- Er det Deres kone? - Nu sidder pletten fast.
Lad os dække den. De må sende mig renseriregningen.
De er meget galant. Jeg må have en anden drink, hr...?
Bob Patchett.
Hr. Patchett...
Må jeg få noget salt og Perrier?
Jeg har spildt vin på Mary Fisher, den berømte forfatter.
- Hvad beskæftiger De Dem med? - Jeg er finansrådgiver.
Jeg beundrer mænd, der har forstand på penge.
- Jeg har ikke styr på min konto. - Ordner revisoren det ikke?
- Burde han det? - Gode revisorer gør det.
Jeg arbejder gerne for kunstnere. Kreative mennesker er stimulerende.
En stimuleret revisor lyder meget interessant.
Fortæl mig mere.
Jeg nægter at fortælle mere, medmindre De kalder mig Bob.
Det er i orden, hvis du lover at sige Mary.
Alle de små familier, mor, far -
- og søde små børn i deres senge.
Hvor er de heldige!
- Tak fordi du vil køre mig hjem. - Ingen årsag.
- Jeg sætter dig af her, Ruth. - Skal vi ikke køre hende hjem?
- Vi bor lige i nærheden. - Jeg vil ikke vende helt om.
Nej, og der er langt endnu. Det tager en time til Hamptons.
- Er jeg ikke til ulejlighed? - Nej, 120 km er ingenting.
Det var dejligt at møde Dem, frk. Fisher.
Farvel, skat. Kør forsigtigt.
Mary Fisher er køn og rig og tynd -
- og skriver bestsellere om kærlighed.
Men jeg kan heldigvis stole på min mand.
- Det er fantastisk! - Du skulle se min el-regning.
- Det vil jeg gerne. - Har du tid et øjeblik?
- Garcia... - Jeg har ventet på dig.
Gå bare i seng.
- Vil du have en drink? - Ja tak.
- Godnat. - Ja, godnat.
Buenas noches.
- Det er sandelig et hjemmekontor! - Hvad mener du? Cognac?
Alt fra gulv til loft, også den cognac, kan trækkes fra i skat.
- Er det godt? - Ja, det er vældig godt.
Jeg forstår mig ikke på penge. Det er frygtelig forvirrende.
Jeg vil kun tænke smukke tanker, -
- så skønheden forplanter sig til mine bøger.
- Du må føre et glamourøst liv. - Det gør jeg vel, Bob.
Men at sidde her dag efter dag og hamre i tastaturet...
At skrive kan være meget ensomt.
Du må have en livlig fantasi for at skrive romantiske romaner.
Ja, det har jeg.
Men jeg laver også en masse research.
"Hun snoede arme og ben om ham som efeu om en mægtig søjle.
Da han havde udgydt sin nektar, faldt de i en vidunderlig søvn."
Måske kørte han galt og fik hukommelsestab.
Vær ikke dum! På hospitalet ville de kigge i hans tegnebog.
Sæt nu, bilen skred ud, og han blev slået til plukfisk?
Hold op med den snak! Og få det dyr væk!
Jeres far kørte nogen hjem, punkterede måske...
- Er det dig, Bob? - Kom, Fuzzy.
- Hvor har du været? - Jeg punkterede på vejen hjem.
Jeg tog ind på et motel for ikke at falde i søvn bag rattet.
- Hvorfor ringede du ikke til mig? - Skulle jeg vække jer kl. 4.30?
- Hvor er jeg sulten! - Du er i godt humør i dag.
Jeg har en god nyhed. Jeg har fået Mary Fisher som klient.
Jeg er ikke kun hendes revisor, men administrerende direktør.
- Bliver vi så rige? - Ja!
Min mand har en affære med Mary Fisher.
Jeg har altid været ærlig mod dig. Mary og jeg arbejder kun sammen.
Jeg ville aldrig såre dig og børnene.
Stol på mig.
Mary Fisher, jeg håber, dit lyserøde slot styrter i havet, -
- at du får udslæt på din sarte hud, og at dit blonde hår falder af.
Jeg vil se tiden an og vente.
Jeg vil tage mig af vores hjem.
Jeg vil se attraktiv ud for min mand.
Det er kun en overgang for Bob. Jeg venter på ham, til det er forbi.
Mary Fisher, du er kun en affære, en forblindelse. Bob elsker dig ikke.
Jeg elsker dig.
Jeg kender min mand bedre, end du nogensinde vil.
Og jeg skal nok få ham igen.
"At vinde sin mand tilbage er let med disse gode, sexede opskrifter."
"En kyllinge-vol-au-vent af lækker butterdej."
"Start med en forførende champignonsuppe."
- Ad...! - Jeres far elsker det.
- Det gør vi ikke. - I aften vil vi glæde jeres far.
Hvorfor? Så han bliver hjemme?
- Var det virkelighed eller drøm? - Er det en drøm, vil jeg ikke vågne.
Hvad laver du nu?
- Hvad nu? - Jeg må hjem.
- Allerede? - Mine forældre kommer til middag.
- Er du sådan et hjemmemenneske? - På et tidspunkt må jeg hjem.
Nej, du behøver aldrig at tage hjem.
Vi blev forelskede. Det kan vi ikke gøre for.
Du giftede dig med Ruth af venlighed og medlidenhed.
Men vær nu sød mod mig. Bliv og lev sammen med mig.
- Det er ikke let. Jeg har børn. - De har deres mor!
Ruth er velsignet med de børn. De er hendes stolthed og glæde.
Det er ikke fair. Hvad har jeg? Hele mit liv er så tomt.
Sig ikke det. Du har mig.
Jeg vil ikke dele dig med hende.
Jeg holder det ikke ud meget længere.
Jeg vil have dig helt.
Det ved jeg...
Far er hjemme!
- Hej, far. Sover du her i nat? - Ja, farmor og farfar kommer jo.
- Vi skal have en rar familieaften. - Det er usædvanligt.
- Er der middag til tiden? - Ja.
Du skulle have været her for en time siden!
Jeg var til møde. Jeg tager lige et brusebad.
Hvad fanden gør du?
Ikke nu. Mine forældre kommer snart.
- Jeg vil bare veje mig. - Ikke underligt, du er ked af det.
Maden er ikke færdig, og de er her.
- De kommer for tidligt. - Skal de kun have ost og kiks?
Rejerne er snart færdige. Jeg gør mit bedste.
Bring ikke skam over mig, mens mine forældre er her.
- Hvad laver du dernede? - Jeg kan ikke finde min ørkenrotte.
- Jeg hjælper dig med at lede. - Der er hun...
- Jeg har den, skat. - Hvad er der i vejen med hende?
- Utrolig klodset. - Er det de dage?
- Jeg må ud i køkkenet. - Kan jeg hjælpe dig?
Ruth har styr på det. Ikke, skat?
- Kærlighedsromaner sælger enormt. - Kvinder køber alt.
- Ruth har læst dem alle. - Bær salattallerknerne ud.
Mænd forstår det ikke. Kvinder må altid bevare romantikken.
Ruth læser bøgerne for at blive inspireret, ikke?
Vi behøver ikke bøger. Ruth og jeg har det glimrende.
Vi har da vores problemer, men man må give og tage.
- Så kommer romantikken af sig selv. - Jeg vidste ikke, du var så følsom.
Herbie!
- Hvad fanden er der galt, Ruth? - Jeg henter en si.
Fjern det døde dyr, din idiot. Hun er ikke rigtig klog.
Så kan Mary Fisher lave mad til dig.
- Hun er hans elskerinde. - Hold kæft.
Jeg tilgiver dig aldrig, at du er så uforskammet mod mine forældre.
- Vær ikke så væmmelig mod hende. - Jeg skulle aldrig have taget hende.
- Børnene! - Gå op på jeres værelser nu!
Hvis du ikke elskede hende, skulle du ikke have giftet dig.
- Hun var gravid. I tvang mig. - Ægteskabet er aldrig let.
Det er umuligt, og nu ligger middagen på gulvet!
Jeg ville bevare vores ægteskab. Jeg vil fortælle dig noget.
Livet består af aktiver og passiver. Som mand har jeg fire aktiver:
1. Et hjem, der er min fæstning. 2. En familie, der er sød og kærlig.
3. Succes i mit arbejde. 4. Frihed til at nyde lønnen af det.
Men jeg har kun ét passiv: Det er dig, Ruth.
Du skal ikke ødelægge alt mit hårde arbejde.
En dårlig mor, en elendig kone og håbløs til at lave mad.
Har du set dig i spejlet? Jeg tror ikke, du er kvinde.
Du er en hun-djævel!
Mary Fisher bor i et slot ved havet.
Hun er køn, rig og tynd og forelsket i min mand, -
- som er hendes revisor. Jeg elskede min mand.
Og jeg hader Mary Fisher.
Bobs aktiver: Hjem, familie, karriere.
Frihed.
- Orv, manner! - Hvad er der sket, mor?
Det var et lille uheld.
- Hvad med vores tøj? - Det er væk.
- Mit legetøj... - Mine bånd...
- Alt er væk. - Hvor kører vi hen, mor?
2. FAMILIE
Ruth Patchett. Børnene vil besøge deres far.
Kom indenfor.
- Find jeres far. - Døren til højre.
Hvor er her flot!
- Andy! - Jeg har fundet ham.
- Hvem har lukket jer ind? - Hvad har du gang i, Ruth?
Andy og Nicolette, det er jeres nye hjem.
- Du er langt ude, Ruth. - Få den afsindige kvinde ud!
Pas godt på jer selv. Husk, at jeg elsker jer meget højt.
- Ruth! Det er ikke morsomt. - Har du parabolantenne?
- Kør børnene hjem. - Det kan jeg ikke.
- Børnene skal hjem hos deres mor. - Der er ikke noget hjem.
Huset er brændt ned.
- Jeg tror dig ikke. - Ring til forsikringen.
Du får et par dage, så må du hente børnene.
Jeg kommer ikke tilbage. De får det bedre her hos dig.
- Hvor tager du hen? - Til min fremtid, tror jeg.
For satan, Ruth!
Stands!
Jeg skulle vænne mig til at være alene.
Det er ikke let for en mor at være skilt fra sine børn.
Mary Fishers mor har det bestemt på samme måde.
Måske kan jeg hjælpe hende med at få kontakt til datteren.
Køb en rose til en smuk dame!
Men først måtte jeg have et nyt navn.
De gamle er alle ens. Vi tåler ikke noget pjat.
De er ligesom børn. Er De vant til børn, frk. Rose?
- Ja. - Så vil De føle Dem hjemme her.
De må straks melde fugtige eller stinkende senge.
Inkontinens! Sengevædere hører ikke til på dette plejehjem.
Denne vej.
Får de beroligende medicin?
De vil hellere sove end tænke på, at deres familie har kasseret dem.
- Goddag, fru Trumper. - Hooper, det er Vesta Rose.
Hun er ny sygehjælper.
Det er tid til medicin.
Hun er lille, men meget pligtopfyldende.
Hun har været her i mange år. Hun er Deres overordnede.
Javel.
Sådan ja... stor pige.
Luk munden godt op, fru Fisher.
De ser godt ud i dag, fru Fisher.
Mary Fishers mor havde sovet meget længe.
Det var på tide at vække hende.
Kom nu! Tag bolden!
Kom nu, frk. Lewinski!
- Hvad foregår der? - Er det ikke herligt?
Vitaminer, gymnastik! Det er imod reglerne.
Jeg siger det til fru Trumper. Så vil du fortryde det!
Nej, jeg har fortrudt hele mit liv. Det har du vist også.
Så gør, hvad du vil.
Men det er en skam, Hooper. Kvinder som os skal holde sammen.
Kom nu! Tag bolden!
"Det var, som om han altid havde kendt hendes krop -
- og han tog om hendes..."
"...bryst."
Elskovsgreb...
Nicolette.
Nicolette!
Jeg ringer senere. Du behøver ikke at råbe.
Jeg har bedt dig om at skrue ned for radioen og ikke bruge den linje.
Der er ikke andet at lave her.
Mary, hvad foregår der? Din forlægger har prøvet at ringe.
Nicolette ringer hele dagen.
Paula er bekymret. Dit manuskript er to måneder forsinket.
Jeg bliver generet af støj, skænderier og afbrydelser.
Det er umuligt at være kreativ.
Det har været hårdt for børnene. De skal vænne sig til det.
Du er deres stedmor. Du må hjælpe dem.
Det ved jeg. Andrew, hvad laver du?
- Lad Juliet være i fred! - Hvad er der i vejen?
Din søn og det gadekryds generer min puddel. Andrew!
Smid straks den pind!
Mary?
- Medicin, fru Fisher. - Den bog er noget værre møg.
- Hvordan har De det? - Hvordan ser jeg ud?
- Meget bedre. - Man bliver skør af at være her.
- Hvad med en god nærende suppe? - Jeg hader det hundeæde.
Kan du organisere en øl?
- Er De i familie med Mary Fisher? - Det er min datter. Hun er en tøjte.
Jeg skal bo i dette hundehus, mens hun lever som en prinsesse.
Det er ikke rimeligt.
Jeg burde besøge hende. Så ville hun blive skidebange.
- De har ret til at besøge hende. - Jeg er for gammel.
De er fornuftig og fuld af pep. Det kan man ikke tage fra Dem.
Jeg kunne besøge hende en søndag.
Jeg sætter Dem i toget og meddeler butleren, at De kommer.
- Hun kissemisser vist med butleren. - Det må De finde ud af.
MIN ELSKEDE JULIET
Stik hende én! Giv hende en røvfuld...!
Sikke en svinesti!
Her spiser vi ikke i dagligstuen. Du går med min bluse!
- Der var ikke noget rent tøj. - Så vask! Din bror hjælper dig.
Det kan jeg ikke.
Nu er det nok. Gør rent på jeres værelser!
Det kan hushjælpen gøre.
Ute...
Børnene har ikke noget rent tøj.
Fuzzy har skidt på tæppet. Måske vil fruen ordne det?
- Så skal jeg nok vaske. - Nej...
- Hvor er Garcia? - I svømmepølen. Hvor ellers?
- Hvad fanden laver du? - Det ved jeg ikke rigtig.
Der har ikke været brug for mine normale ydelser.
Du er stadig butler, så se at komme i gang.
Jeg er måske butler, men ikke tjenestepige.
Vil nogen lukke op?
Luk så op for helvede!
Suzie... Fuzzy, væk!
- Mor! - Deres Højhed.
- Du må hellere betale for taxaen. - Hvad laver du her?
Helledusseda!
Han er sød! Hvor meget betaler du ham?
Du må nok arbejde for pengene!
- Hvor er børnene? - De gør sig klar. Middag, børn!
Vi råber ikke ved bordet, Bob.
- Her er de. - Hvor ser I...
- Hvad er der i vejen med dit tøj? - Du har selv vasket det.
Der er noget i vejen med vaskemaskinen.
- Der er hun. - Hvor pokker er messen?
Godaften, fru Fisher. Rejs dig.
- Tag det roligt, Gomez. - Jeg hedder Bob.
- Hvorfor kaldte I ikke på mig? - Vi troede, du sov middagssøvn.
Jeg var på toilettet en halv time. Jeg har en slem forstoppelse.
- Hun er alle tiders. - Ja.
- Sikke en hyggelig familiemiddag. - Ja.
- Fin middag, ikke? - Hvad er det?
- Potage creme de cresson. - Hvad er det?
Det er fransk for hundebræk.
- Det er brøndkarsesuppe. - Den smager dejligt.
De har en vidunderlig datter. De har opdraget hende godt.
Det kan jeg ikke mærke.
En 41-årig kvinde burde sætte pris på sin mor.
En mor burde sætte pris på det dyre plejehjem, datteren betaler.
- Jeg troede, du var 34, Mary. - Hun er 41. Jeg har dåbsattesten.
Hør ikke på hende. Hun er lidt senil.
Vrøvl! Jeg husker alt, også da du var teenager.
Hold kæft!
Tag bare ud, Garcia.
- Hvordan er frokosten, Hooper? - Nogenlunde.
Smag.
Sig mig, Hooper, hvor længe har du været her?
22 år.
- Så må du synes godt om det. - Nej, men jeg er vant til det.
- Man kan vænne sig til meget. - Men jeg vil ikke blive her altid.
- Der er over 55.000 dollars! - Jeg har ingen udgifter.
- Jeg sætter næsten alt i banken. - Hvad vil du gøre med pengene?
Det har jeg ikke tænkt over.
Penge er ikke noget værd, hvis man ikke bruger dem.
- Hvad ville du gøre med dem? - Jeg kunne godt finde på noget.
Hooper! Vesta!
Sengevædning siden hvornår?
Stakkels fru Fisher!
Ingen undskyldninger. De er fyret. Hooper, De gør sengen ren nu!
Hvor er fru Fisher?
Dit tog går klokken tre.
- Du vil gerne af med mig. - Vær ikke paranoid.
Det er dejligt, at bladet vil bringe en artikel om mig.
- Det er på høje tid, frk. Fisher. - Sig bare Mary.
Chris vil gerne tage billeder af dit smukke hjem.
- Hvad er det, Garcia? - Te som sædvanlig.
Først et svært spørgsmål.
Nogle kritikere anser dine bøger for blød porno til husmødre.
De kritikere er som regel mænd.
Mine bøger afspejler mit eget kærlighedsliv som noget smukt, -
- noget specielt, som man deler og sætter højt.
Telefon!
Undskyld mig.
- Det drejer sig om blærekontrol. - Jeg betaler gerne for ulejligheden.
Inkontinens er mere end ulejlighed. Deres mor er ikke velkommen mere.
- Hvad skal jeg med hende? - Hvad jeg har gjort i 10 år.
- Men jeg er ikke sygeplejerske. - Hun skal bare have ØKP.
- Er det et nyt middel? - Det står for øm og kærlig pleje.
Det kan De som datter bestemt give hende. Farvel.
- Så hun var letlevende? - En tøjte, der ikke kunne få nok.
Hun gjorde det med enhver og blev gravid som 16-årig.
Vi måtte bortadoptere den søde lille dreng.
Chris, kom her!
Der er altså en skjult arving til det kongelige Fisher-dynasti?
Hendes far var en slagter fra Hoboken, en dejlig mand.
- Hvor var vi? - Fortæl mig om din søn.
Frk. Fisher... smil!
Mit job på hjemmet var slut, så jeg udnævnte fru Wolinski -
- til fodboldanfører og ønskede alle lykke til.
Jeg gik videre til næste punkt i min plan: Karriere.
Stop! Vesta!
Stands, bus!
- Hvad gør du? - Det ved jeg ikke.
Jeg tænkte, at du måske havde en plan.
Jeg havde en plan og var glad for Hooper som partner.
Hun var flittig, loyal og ærlig -
- og ville investere sine penge godt.
De må bruge fantasien lidt. Det vender mod vest, smuk udsigt.
Jeg kunne få en formue for det. Kvarteret er meget populært.
Det trænger til en kvindes hånd, så jeg giver jer en god pris.
Hvad synes I?
TIL SALG ELLER LEJE
Jeg ville starte en arbejdsformidling for de uønskede.
Kasserede kvinder som Hooper. Jeg vidste, hvor de var.
JOB HOS VESTA ROSE
De kvinder behøvede kun lidt hjælp til at ændre deres liv.
De skulle være min personlige hær, jeg kunne sætte ind efter behov.
Min mand har forladt mig, og jeg har tre børn.
- Jeg har aldrig haft arbejde. - Tre børn lyder som et arbejde.
De har sikkert ikke noget til mig, men jeg havde intet sted at gå hen.
- Kender du til kontorarbejde? - Jeg førte min mands regnskab.
Se! Jeg er sikker på, at vi kan finde noget til dig.
Kom i morgen kl. 8.30.
- Tak... mange tak. - Velkommen til Vesta Rose.
Føler du dig ubrugelig? At du ikke har noget at tilbyde?
Er du blevet kasseret? Så er det dig, vi har brug for.
Uanset om du vil arbejde igen eller er ny på arbejdsmarkedet, -
- er træt af dit job eller ønsker forandring, -
- så er Vesta Rose det rigtige sted, -
- for vi mener, at folk er mere end deres arbejde.
Nogle ting ændrer sig aldrig.
Bob kom frem i verden.
Som enhver med et voksende firma så han sig om efter dygtige folk.
Se på det her, Bob.!
Jeg søger en sekretær og bogholder, -
- regnskabskyndig og god til edb.
Det må gerne være en tiltrækkende person.
- Mand eller kvinde? - En kvinde... selvfølgelig.
Hvis De giver mig Deres navn og firma.
- Robert Patchett... - Tak.
Vil man have succes med formidling, skal chef og ansatte passe sammen.
Mænd er vilde med mit navn, Olivia Honey.
De synes, det er så sødt. Det er det også.
Jeg er en udmærket bogholder og dygtig til edb.
Jeg vil gerne arbejde for en mand, -
- der tjener kassen, og giftes med ham.
Olivia var den helt rigtige.
Hun kunne give Mary Fisher råt for usødet.
Hej.
Jeg er Olivia og kommer angående stillingen som bogholder.
Du er ansat.
Paula!
- Hvordan har du det? - Undskyld, jeg kommer for sent.
- Trafikken var umulig. - Slap af.
- Hvad er der? - Du har noget i håret.
Det er vingummi.
Sig, at du kan lide min nye roman, og at den vil give en masse penge.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Vi ventede tålmodigt på manuskriptet.
Så giver du os: 'Kærlighed og storvask'.
- Synes du ikke om den? - Kærlighedsscenerne er dejlige.
Men din heltinde har to børn og en mand ved navn Bob.
- Og hvorfor skrive om vasketøj? - Det er en metafor.
- En hvad? - Et billede!
Kvinder må altid vaske tøj.
Du er kun så god som din seneste roman.
Hvis du skuffer dine fans, føler de sig snydt...
Tal ikke om mine læsere! Vil du udgive bogen eller ej?
- Ikke som den er. - Udmærket.
Så finder jeg et andet forlag.
Tænk over det, Mary.
Du ser træt ud. Gå på skønhedssalon.
Hvor vover du at tale ned til mig!
Jeg synes, at Bob er et smukt navn.
Taxi!
Romandronningens ulækre hemmeligheder!
Mary Fisher bor i et slot ved havet.
Men hendes liv er ikke mere et eventyr, -
- nu da eventyrprinsen arbejder over hver aften.
Bob? Er du der?
Vær sød at tage telefonen!
Bob? Er det dig, skat?
Jeg har ringet og ringet.
Kileremmen røg på den skide Jaguar. Jeg er helt udmattet.
Jeg synes, at køreturen er så lang, -
- at jeg vil blive på kontoret et par nætter. Hvad synes du?
Jeg synes, du skal se det her.
- Milde Moses. - Vi anlægger sag mod de skiderikker.
- Vil du anklage din mor? - Jeg vrider halsen om på hende.
Selv dårlig omtale er god.
Vi får brug for hjælp, når din nye roman udkommer.
- Hvad mener du? - Jeg har læst den og er bekymret.
Hvorfor angriber alle mig nu?
Paula vil ikke udgive den. Nu siger du, du hader den.
Nej, men hvorfor er du gået væk fra konceptet?
Hvis du ikke ved det, så er jeg kunstner.
Siden du kom med dine børn, har mit liv forandret sig.
Det må jeg vise i mit værk.
Overdriv nu ikke. Dit skriveri er ikke kunst, men en vare.
Hvad ved du om litteratur, kunst eller kreativitet?
Du er jo kun... revisor.
- Det kan være meget kreativt. - Det er jeg sikker på.
Uden min hjælp var du og dine venner på skideren.
Du er så primitiv!
Hvor vover du at fornærme mine smukke venner!
Det er den virkelige verden, Mary. Vågn op til realiteterne!
- Godnat. - Hvor går du hen?
Triste Mary Fisher! Hun lærer, at mænd bliver træt af elskerinden, -
- når hun opfører sig som en kone.
Bob...
Skat...
Jeg elsker dig og tilgiver dig.
Han er en fantastisk elsker.
Det er mere end bare sex. Du aner ikke, hvor sød han er.
Det lyder som kærlighed. Er han gift?
Hun gik fra ham og børnene.
- Hun må være idiot. - Det må have været svært for ham.
Han lever sammen med én nu, men det er slut.
- Hvad mon han føler for mig? - Hvad hedder han?
- Bobby. - Har du fortalt, hvad du føler?
Nej, det kan jeg ikke. Han er så betydningsfuld.
Det er du også, Olivia. Fortæl ham, hvad du føler.
Han skal ikke tro, du gør det her hele tiden.
Nej, men jeg kan ikke sige: "Jeg elsker dig, Bobby."
- Vil det ikke skræmme ham? - Hør nu her!
Hvordan kan det skræmme en mand, at du siger, du elsker ham?
- Fang mig, hvis du kan. - Hvor går du hen?
Kom... op på skrivebordet.
Jeg har en idé. Vi kører en tur.
Tid til et billede!
Smil!
Du er så sjov og sød. Det er ikke kun en affære for mig.
- Hvad siger du? - Jeg elsker dig, Bobby.
Jeg sagde, jeg elskede ham. Så fyrede han mig.
Han sagde, jeg gik i seng med ham for at gøre karriere.
- Han udnyttede dig vist. - Ja.
Giver man dem, hvad de vil have, så vil de ikke have det mere.
- Hvordan kunne jeg stole på ham? - Måske var du lidt naiv.
Men han virkede som en ærlig forretningsmand.
Ærlig! Han snyder sine kunder.
Gør han det? Hvordan?
Han overfører beløb til en bank i Schweiz.
- Sikke en slyngel! - Det er ikke rimeligt.
Mænd slipper af sted med mord, for kvinder er der ikke retfærdighed.
Der er retfærdighed for dem, der tager den selv.
Stakkels Olivia havde lært noget om livet og kærligheden.
Men vigtigere endnu: Hun kendte koden til Bobs kundekonti.
Folk, der stolede blindt på Bob.
- Skal jeg overføre 20.000 dollars? - Mere.
- 40.000? - Mere.
100.000?
Vi hæver 200.000 dollars...
...og flytter dem til Robert Patchett, -
- Banque Suisse, Zürich, Schweiz.
Det var ikke en falsk anklage mod Bob.
Vi gjorde bare hans tyveri lidt mere tydeligt.
Af og til må man overdrive lidt for at få folk til at se sandheden.
Overførsel fuldført
"Forfærdelig, pinlig, frygtelig, helt igennem dårlig."
"Ikke engang det kan beskrive Mary Fishers nye roman."
"Bogen kvæler læseren, før 1. kapitel er til ende."
"Romanen er spild af tid, papir, blæk og reolplads."
"Kærlighed og storvask kan gå lige i skraldespanden."
- Jeg hader at sige det igen... - Men du gjorde det.
Regninger og atter regninger.
Men her er en opmuntring. Det ligner et fanbrev.
Jeg synes, vi skal tage på ferie. Have det sjovt, tage ud på øerne.
Lækre drinks og afslapning. Det ville være dejligt.
- Hvad synes du? - Dit dumme svin!
Mary! Kom tilbage!
Du er den eneste kvinde, jeg har været tro.
Hvor skal du hen, Ute?
Jeg skulle kun lave mad og gøre rent for én person.
Så kommer moren og elskeren med børn og hund.
Det vil jeg ikke finde mig i. Jeg siger op!
Hold op!
Hold dig fra hende, Garcia! Du er fyret. Ud af mit hus!
- Jeg hader dig! - Gå op og tag min kjole af.
- Du er ikke min mor. - Af sted med dig!
Unge mand... Sæt dig, mor!
Gå ovenpå og bliv der. Du har husarrest.
Hvad foregår der her?
Jeg vil styre mit liv igen, Bob.
Så længe I er i mit hus, bestemmer jeg fra nu af!
Mary Fisher har besluttet at styre selv.
Det er ikke nogen dårlig idé.
Jeg vil gerne have skattevæsnets nummer.
Men nogle ting bør ordnes af de rigtige myndigheder.
BOBS AKTIVER
4. FRIHED
Dejlig fest!
- Jeg vidste, du ville komme. - Det er godt at se dig.
Du ser fantastisk ud, Mary!
Sikke en succes!
Jeg har ikke helt tilgivet dig, så vær sød mod mine venner.
En ny drink?
- Hyg dig. - Det går fint.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed!
Jeg vil gerne udbringe en skål -
- for den vidunderlige kvinde, der holder denne fest.
Jeg fortæller hende ikke tit nok, hvor meget jeg skønner på hende.
Så jeg vil sige det nu foran alle jer rare mennesker.
Mary, kom herop. Giv hende en hånd.
Mary, du er alle tiders, og jeg er meget heldig.
Livet er vidunderligt, og det bliver bedre endnu.
Skål, skat!
Robert Patchett, De er anholdt ...for bedrageri og underslæb.
Det er et privat selskab. De må gå.
- Det må være en fejl. - Det er ingen fejl.
Beklager, at jeg ødelægger festen.
Farvel, Bobby!
Ring til Larry.
Buk hovedet.
Vær stærk, skat.
Hvor slemt er det?
26 tilfælde af bedrageri og svindel. Det er 200-300.000 dollars i bøde.
- Mange penge, men vi klarer det. - Plus 2-5 års fængsel.
Det er vanvittigt, Larry. Du må gøre noget.
Løsningen på problemet findes i to ord.
- Bestikke nogen? - Nej, dommer Phillips.
Dommer Phillips får din sag, og det er en vældig god nyhed.
Han har spillet golf med min far -
- og er meget hensynsfuld over for økonomiske forbrydere.
- Jeg er ikke forbryder. - Nej, selvfølgelig ikke.
Vi ved, at betydelige summer af dine klienters penge -
- er blevet overført til din egen konto i Schweiz.
Vi vil hævde, at de fejlagtige overførsler skyldtes en virus, -
- så det bliver en softwarefejl.
Fint.
Det var et uheld, for den største overførsel kom fra Marys konto, -
- og det var jo en fejl, så vær ikke bekymret.
Vi spiller golf med dommeren og gøder jorden lidt.
Vil det med en virus virke?
Jeg får ikke tophonorar for at give dårlige råd.
Du tager det fint, Mary. Jeg fortjener ikke en kvinde som dig.
Rør mig ikke! Tror du, jeg er født i går?
Hvad er der i vejen?
Det er slemt at stjæle fra klienter, men fra den, der ernærer dig...!
- Larry sagde, det var computeren. - Den har ikke konti i Schweiz.
Jeg er glad for, at det er sket. Nu ser jeg den skiderik, du er!
Du skal ud af mit liv.
Og du er fyret.
Patchett...
Det er dommer Phillips. Det kan jeg godt.
Jeg vil gøre alt for dig.
Ja, jobbet går fint. Det er vidunderligt.
- Jeg skylder dig stor tak. - Det er jeg glad for at høre.
4. FRIHED
- Dommeren er en rigtig levemand. - Kan vi invitere ham ud bagefter?
- Det skal være en toprestaurant. - Jeg inviterer.
Alle bedes rejse sig.
- Hvordan ser jeg ud? - Glimrende.
Sid ned.
Sag nummer 64-84. Retsformand er dommer Brown.
Sagsøgte er ikke tidligere straffet, og han er en respekteret borger.
Men sagsøgte stjal store pengesummer fra sine klienter.
Derved har hr. Patchett ikke kun begået tillidsbrud.
Han har skadet tilliden til revisorer overalt.
Han idømmes derfor en bøde på 250.000 dollars -
- og 18 måneders fængsel.
Hun må lave sjov. Du lovede, at det ville gå.
Havde det været dommer Phillips...
Vi kan tage et slag golf sammen. Jeg er fri om 18 måneder!
- Kom nu. - Jeg går med.
Er det dig, Ruth? Det er min kone.
Hvor har du været henne? Du må hjælpe mig.
Stakkels Bob. Jeg havde næsten ondt af ham.
Mary Fisher vil ikke mere have sit slot ved havet.
Hun elsker heller ikke min mand mere.
Og Bob har vænnet sig til et helt andet liv.
- Hvad er det, der brænder? - Min lasagne.
- Satans! - Hvad laver du, Patchett?
Den har kun været inde i 20 minutter.
Idiot! Ovnen er gloende.
- Det er jeg ked af. - Du har besøg, Patchett.
Smut!
- Hej, far! - Det er far.
Kom her, Nicolette og Andy.
Jeg har savnet jer begge to. Hvordan har I det?
Jeg tæller dagene.
- Hej, Ruth. - Hej, Bob.
- Tak fordi I kom. Du ser godt ud. - Det gør du også.
Jeg klarer mig, og jeg har god tid.
Du og børnene har sikkert meget at tale om, så jeg går.
Farvel... og tak.
Jeg kommer ud om et par måneder. Jeg kunne lave mad til jer.
Det ville være hyggeligt.
Jeg har bagt småkager til jer. Sig jeres ærlige mening.
- De er gode. - Mener I det virkelig?
Folk kan forandre sig, så man skal ikke opgive håbet.
Selv Mary Fisher.
Vores gæst er Mary Fisher, fhv. Forfatter af kærlighedsromaner.
Mary har lige skrevet en ny bog, og den er helt anderledes.
'Tillid og svig - en dokumentarroman om kærlighed, penge og skepsis'.
- Tak fordi du ville komme. - Jeg er glad for at være med.
Det er halvandet år siden, at din sidste roman udkom.
- Den var... - En total fiasko.
Sig det ligeud.
Men den nye bog har fået forrygende anmeldelser.
- Ja, og fra seriøse kritikere. - Det er en ny start for dig...
Ja, folk kan forandre sig.
Men man skal ikke forvente mirakler.
Vil De skrive: "Til Douglas"?
"Med tak... Mary Fisher."
- Hvad skal jeg skrive? - Vil De skrive "Til Ruth"?
"Til Ruth med tak. Mary Fisher."
Tak.
- Vil De skrive "Til Alain"? - Bien sûr.
De har et vidunderligt greb om den postmoderne metafor, fru Fisher.
Nej... frk. Fisher.
Kald mig Mary.
Du ligner en engel,
går som en engel, taler som en engel,
men nu ved jeg,
du er Djævelen i forklædning...